LONTOO 1941
Mikä sen nimi on?
Karhu.
Pidätkö siitä huolta? Ettei sitä pelottaisi?
En tiedä, miten te jaksatte.
Yöstä toiseen tätä. Ja te hymyilette yhä.
Täytyy hymyillä.
Älä ota sitä pois. - Huomenta, johtajatar.
Huomenta, lapset. - Huomenta, neiti Parkins.
Olette myöhässä. - Valitan. Katuani pommitettiin yöllä.
Noustaanko junaan?
Odotamme Edward Leetä.
Luulin, että hän jää tänne. - Heidän taloonsa osui.
Hän on nyt orpo.
Sieltä hän tulee.
Huomenta. - Huomenta.
Kiitos, että toitte hänet. -Se oli vähintä, mitä saatoimme tehdä.
Olen kamalan pahoillani, Edward.
Lähdet mukaamme, pois täältä.
Hän ei ole sanonut sanaakaan sitten...
Tulkaa. Pilli soi. Kaikki junaan.
Paljon kiitoksia. Tulkaahan.
Älkää vitkastelko. Älkääkä leikkikö nimikylteillänne.
Kiitos.
Jalat pois tuolilta, Alfie.
Olette varmaan aloittanut nuorena.
Anteeksi? - Koska teillä on neljä lasta.
He eivät ole minun. - Oletteko siepannut heidät?
Heidät evakuoidaan. Vanhemmat eivät voi lähteä Lontoosta -
eikä heillä ole muuta sukua, joten viemme heidät maalle.
Minne olette matkalla?
Haluaisin tietää kuulustelijani nimen.
Yliluutnantti Burnstow. Kutsukaa Harryksi vain.
Minä olen Eve. Kutsukaa neiti Parkinsiksi vain.
On ilo tavata, neiti Parkins. - Uskon sen.
Olemme matkalla Crythin Giffordiin. - Niinkö? Samoin.
Ihanko totta? Mitä teette siellä?
Olen lentäjä. - Niinhän kaikki sanovat.
Anteeksi. En tarkoittanut...
Ei se mitään.
Kiitos. - Luonnetta riittää.
Nouse kyytiin.
Rouva Hogg. Tohtori Rhodes opetusministeriöstä.
Anteeksi, että saitte odottaa. - Ei huolta.
Oli hauska tavata. Käyn vierailulla.
Voitte sanoa minua Eveksi. - Tulkaa.
Tohtori on odottanut jo tarpeeksi. Hyvää yötä.
Mitä tuo oli? - Hemmetti.
Pysykää lähellä. - Missä kaikki ovat?
Takana on vararengas. - Minä autan.
Mikä tuo on? - Miksi se tuijottaa?
Se on jumissa.
Hyvänen aika.
Odottakaa bussin luona.
Joyce, katso kaikkien perään. - Jätä se siihen.
Huhuu?
Kuollut sunnuntaina, nähty maanantaina.
Kuka kuolee seuraavaksi? - Onko kaikki hyvin?
Kuollut sunnuntaina, nähty maanantaina.
Kuka kuolee seuraavaksi? Sinä varmaankin. Ei saa katsoa.
Anteeksi.
Ei saa katsoa.
Olen pahoillani.
Sumu nousee nopeasti näillä main.
Eikö valoja saa täysille?
Pimennyssäännöt pätevät myös täällä.
Saatamme ajaa tieltä. - Tai joutua sakujen pommin alle.
Ellei kaikkia pommeja ole käytetty, he tiputtavat ne palatessaan.
Asuuko täällä saarella muita? - Ei. Maa on hedelmätön.
Paikka on ollut hylättynä vuosia.
Tuolla se on. Eel Marsh House.
Lasten makuuhuone.
Missä muut ovat? - Mitkä muut?
Niin, muut. Muut kouluryhmät.
Saapuvat vasta ensi viikolla. - Pitäisikö meidän asua täällä?
Tämän kanssa tulee toimeen. - Täällä on ränsistynyttä.
Mieheni on prikaatinkomentaja.
Hän ei sallisi miestensä oleskelevan täällä, saati koululaisten.
Paikka on ollut autiona, mutta tilanne paranee.
Tämä ei riitä, tohtori Rhodes. - Muuta ei ole, rouva Hogg.
Puretaan tavarat, lapset.
Saammeko katsella paikkoja? - Puretaan tavarat ensin.
Pitääkö meidän nukkua... - Riittää.
Neiti Parkins. Tohtori Rhodes saa näyttää teille paikkoja.
Minä pidän lapsista huolta. - Kyllä, johtajatar.
No niin. Sijataan vuoteet.
Keittiö on tuolla ja ruokasali on tuolla takana.
Mikä tohtori te olette? - Lääketieteen. Olen eläkkeellä.
Teettekö ministeriölle töitä? - Toimin myös väestönsuojelussa.
Teemme kaikki voitavamme.
Luokkahuone on kirjastossa vasemmalla.
Vielä ei ole valoja, mutta kynttilöitä ja öljylamppuja piisaa.
Täällä on makuuhuoneenne.
Pitäkää loput lukittuina muiden saapumiseen asti.
Entä tuo?
Tuon pitäisi olla lukossa.
Olikohan tämä lastenhuone?
Täällä on kamalan kylmä.
Alhaalla on lämmittimiä. Keskuslämmitystä ei ole.
En tarkoittanut sitä.
Täällä tuntuu...
En tiedä. Surulliselta.
Huoneet eivät ole surullisia. Ihmiset ovat.
Tulkaa.
Koska voitte lähettää jonkun tekemään korjauksia?
Kenet, neiti Parkins?
Meidän täytyy siis pärjätä näin.
Minun pitänee lähteä.
Sängyssäni on neljä kulmaa. Neljä enkeliä minua suojaa.
Yksi vartioi, yksi rukoilee, kaksi sieluani suojelee.
Levolle lasken, Luojani. Armias, ole suojani.
Jos sijaltain en nousisi, taivaaseen ota tykösi.
Aamen. - Aamen.
Kaikki sänkyihin.
Nuku hyvin.
Hyvä.
Noin. Nuku hyvin.
Hyvä poika.
Onko siinä äitisi?
Hienoa.
Lupaathan nukkua hyvin. Älä näe pahaa unta.
Tiedätkö, mikä painajainen on?
Mielisi pääsee eroon ikävistä ajatuksista.
Kun on nähnyt ne kerran, ne ovat poissa.
Tuo on roskapuhetta
Ai onko?
Äidin mielestä pahoja unia vastaan taistellaan hyvillä ajatuksilla
Tee sitten niin.
Huomenna sitten jo puhutaan.
Tällainen pelleily ei saa jatkua. - Panen tämän sänkysi alle.
Tulkaa, neiti Parkins.
Edward.
Kaikki hyvin. - Päästä irti.
Hyvä poika.
Hänen täytyy oppia.
Sammutatteko generaattorin yöksi ja lukitsetteko ovet?
Hyvää yötä.
Nukkukaa hyvin, lapset.
Minne viette hänet?
Antakaa minun nähdä hänet!
Huhuu?
PÄÄSTIT HÄNET MENEMÄÄN
Huhuu?
Mennään leikkimään!
Mennään suolle.
Teillä on tainnut olla huono yö.
Uudessa paikassa tulee aina levottomaksi.
Missä Edward on? - Hän piirtää sisällä.
Antakaa hänen olla. Hän liittyy seuraamme, kun on valmis.
Menen laittamaan luokan valmiiksi.
Mitä te teette? - Hippaa. James yritti saada kiinni.
Ette saisi juosta ympäriinsä. Missä Edward on?
Hän istuu sängyllään. - James, eikö Edward ole ystäväsi?
Tiedän, että asiat ovat muuttuneet -
mutta ottakaa hänet mukaan. Hän kaipaa ystävää nyt.
Ymmärrätkö? Selvä.
Leikitään, Edward.
Etkö halua olla ystäviä? Neiti sanoi, että täytyy olla.
Ei se haittaa.
Tom. - Hän saa sen takaisin.
Jos hän voittaa pelissä. Ollaan piilosilla. Peitä silmät.
Peitä silmäsi.
1, 2, 3 -
4, 5, 6... Ei saa kurkistella.
7, 8 -
9, 10 -
11, 12, 13 -
14, 15, 16 -
17, 18, 19 -
20.
Saatiin huijattua. Mene sinä nyt piiloon.
1, 2, 3 -
4, 5...
Vielä ei saa katsoa. 11, 12, 13 -
14, 15, 16 -
17, 18, 19 -
20.
Et saa tulla vielä ulos. - Mitä on meneillään?
James pakotti minut.
Lukitsitteko oven? Missä avain on? - Emme lukinneet.
Avasitte sen ensin lukosta. - Se oli auki.
Missä se on? Edward? Päästä minut sisään.
Edward?
Mennään alakertaan.
Tule.
Minun täytyy pitää huolta luokkatovereistani
Avaatteko oven, neiti Parkins?
Päivää. - Tulin katsomaan, miten pärjäät.
Onko nyt huono hetki? - Ei ollenkaan.
Anteeksi. Tule sisään.
Anna piirustukseni takaisin
Anna se takaisin tai kerron. - Revin sen palasiksi.
Kuinka rouva sotapäällikkö voi? - Hiljaa tai hän kuulee.
Prikaatinkomentaja. Tai vaimo. - Ei pelota.
Vaikka hän onkin korkea-arvoisempi.
Miten pysyt järjissäsi täällä?
En tiedä. Lukemalla. - Kuulostaa jännittävältä.
Saan muuta ajateltavaa. - Kuin mitä?
Tässä talossa on jotain. Tuntuu...
Yliluonnollisia kykyjä, niinkö? Kerro sitten, mitä ajattelen.
Että haluat kupillisen teetä?
Sinun täytyy kertoa minulle.
Mitä tuon hymyn takana on?
Hymyn avulla selviän.
Sodastako? - Kaikesta.
Neiti Parkins?
On iltapäivätuntien aika. - Kyllä.
Näkemiin, neiti Parkins.
Tarinanne voivat käsitellä mitä vain.
Perhettä, kotia, muistoja, kaukaista paikkaa...
Joyce? - Entä niistä jotka asuivat täällä?
Ei, emme kirjoita heistä.
Tuletko mukaani, Edward?
Kertoisitko mitä tapahtui, kun pojat lukitsivat sinut huoneeseen?
Löysitkö tämän sieltä?
Et joudu pulaan, kunhan kerrot vain, mistä sait sen.
Ole kiltti, Edward.
Hän sanoi, etten saa kertoa
Kuka sanoi, ettet saa kertoa?
On hyvin tärkeää, että kerrot minulle.
Kerro minulle! Tämä on tärkeää.
Sinä päästit hänet menemään
Käskikö hän kertomaan tämän minulle?
Minä luulen, että hän näki aaveen. - Aaveenko?
Näit aaveen. Vai mitä, Edward?
Oliko se sinun äitisi? - Luulen niin.
Antakaa sen olla. - Miksi? Hän ei ole poikakaverisi.
Kerron kaiken neiti Hoggille.
Antakaa hänen olla. Älkää tehkö tuollaista.
Olitteko kellarissa? - Kyllä, hetki sitten.
Ei ole kovin miellyttävä paikka, eihän?
Otatteko teetä? - Kiitos.
Olette tainnut ihastua yliluutnantti Burnstowiin.
Olen varovainen. Tiedän, mitä lentäjistä puhutaan.
En usko, että tämä on sellaista.
En usko minäkään.
Hän muistuttaa minua miehestäni. Silmissä on samaa.
Kutsuttiinko miehenne palvelukseen? - Olemme palvelleet aina.
Olemme sotilasperheistä. Poikammekin ovat mukana.
En tiennyt, että teillä on lapsia. - Eivät he ole lapsia.
Se muuttui, kun he ilmoittautuivat vapaaehtoisiksi.
Onko teillä valokuvia heistä? - Tiedän, miltä he näyttävät.
Te varmasti ikävöitte heitä. - Suotteko anteeksi?
Olen pahoillani.
Kaikilla on oma selviytymistapansa. Tämä on minun.
Uskon, että he palaavat luoksenne.
Mieheni kiusaa minua.
Sanoo, että olen kovin hänen tapaamansa sotilas.
Hän päästää alaisensa helpommalla kuin minä oppilaani.
Mutta me itse olemme pahimpia vihollisiamme.
Pelkomme ja epäilyksemme.
Epätoivo.
Sellaiset tuhoavat meidät.
Hyvää yötä, Eve. Toivottavasti nukut nyt paremmin.
Samoin.
Menetti lapsensa Kuollut sunnuntaina
Nähty maanantaina
Kuka kuolee seuraavaksi? Sinä varmaankin.
Tom?
Mitä nyt?
Tom, missä sinä olet?
Missä Tom on? - En tiedä.
Hän oli poissa, kun heräsin. - Tule esiin, nyt ei leikitä!
Minä lukitsin oven. - Tom!
Tom!
Jean!
Eilen illalla sattui kauhea onnettomuus -
mutta tiedän, miten hyviä olette selviämään tällaisista.
Ymmärtäkää, että vaikka tulimme tänne ollaksemme turvassa -
niin täällä maaseudulla -
on omat vaaransa.
Kaikki pysyvät tänään yhdessä, vapaa-ajallakin.
Onko selvä?
Kirjoitan pojan äidille.
Olen varma, että lukitsin oven. Olen pahoillani.
Kukaan ei voisi olla tarpeeksi pahoillaan.
Meidän ei pitäisi jäädä tänne. - Muita paikkoja ei ole.
Täällä ei ole turvallista. - Me huolehdimme siitä.
En tarkoittanut sitä. - Mitä sitten?
Niin?
Oletteko varma, ettei täällä asu muita?
Mitä tarkoitatte? - Näin jonkun.
Puhuitteko sille jollekin? - Yritin, mutta se nainen katosi.
Älkää puhuko mielikuvistanne muille.
Nämä eivät ole mielikuvia... - Kuunnelkaa minua.
Tämä ei ole ensimmäinen piikkilangoista irrottamani ruumis.
Muistan edellisen sodan. Olen nähnyt sen jäljet.
Teidän pitää valmistautua paremmin.
Siinähän sinä olet, Edward. Tule sisälle.
Rakkaan Nathaniel Drablow'n muistolle
2. elokuuta 1882 - 19. lokakuuta 1889
Alice ja Charles Drablow'n rakastettu poika
Odota!
Tule takaisin!
Kaikki hyvin.
Mikä on hätänä?
Anteeksi. - Ei se mitään.
Se ei ollut sinun syytäsi.
Avain oli minulla. - Yksi avain.
Niitä on varmasti muitakin. Hän varmaan löysi yhden.
Joku muu avasi sen. - Kuka?
Mitä aioit sanoa?
Tällä saarella on joku muukin.
Ai joku muu asuu täällä?
Näin jonkun kellarissa ja hautausmaalla.
Unohda koko juttu. Johtuu siitä, etten ole nukkunut hyvin.
Näen näkyjä.
Mennään katsomaan.
Uskotko minua?
Miksi en uskoisi?
Lensitkö sinä ylitsemme eilen illalla?
Ei, en ollut vuorossa.
En ole nähnyt tällaista sitten lapsuuteni.
Menen katsomaan, sopiiko tämä johonkin.
Minun nimeni on Alice Drablow.
Olen asunut Eel Marsh Housessa koko ikäni.
Nyt on 19. lokakuuta 18...
minua ei uskota. Minusta kokemukseni pitää nauhoittaa.
Ehkä joku vielä ymmärtää ne.
Kaikki alkoi, kun Nathaniel kuoli.
Hän oli kuin oma poikani. Minä kasvatin, vaikka toinen synnytti.
Annoin pojalle sen, mitä se nainen ei voinut antaa.
Olimme tulossa kotiin soiden yli, kun hevonen kompastui.
Vaunut kaatuivat suolle.
Hän näki lastenhuoneesta, kun se tapahtui.
Poika upposi nopeasti.
Ennen kuin huomasinkaan, hän oli kadonnut.
Kadonnut.
Nainen syyttää minua.
Jotta saisin kärsiä Nathanielin kuolemasta yhä uudelleen -
hän pakottaa minut katsomaan, jotta näkisin saman kuin hän...
Näkemään, mitä minä näin. - Pysy kaukana, Jennet.
Tunne, mitä minä tunsin.
Sinä olet mielikuvitukseni tuote.
Sinä et ole todellinen.
Jennet oli siis Nathanielin äiti, mutta Alice kasvatti pojan.
Kunnes Nathaniel hukkui.
Niin minä kuulin. Vaunut kaatuivat suolle.
Taidan menettää järkeni.
Ei, minä uskon, että näit jonkun -
ja että täällä tapahtui jotain. Mutta olemme etsineet kaikkialta.
Tiedän, missä olen nähnyt nämä kirjaimet.
Kylässä.
Minun täytyy palata tukikohtaan, mutta jätän sinut ensin.
Mikä on hätänä? - On nousuveden aika. On kiire.
Kaikki on hyvin. - Ei ole.
Hidasta.
Harry! - Hiljaa. Minä keskityn.
Meihin osui meren yllä.
Miehistöni jäi koneeseen vangiksi ja kone upposi.
Kuulin, kun he huusivat minua.
Yritin uida heidän peräänsä -
mutta oli niin pimeää. En voinut hengittää kunnolla.
Se ei varmaan ollut... - Oli. He olivat minun miehiäni.
Vain minä jäin henkiin -
joten nyt en pidä vedestä.
Mistä sait tämän?
Tomilla oli tämä taskussa, kun hän kuoli. Miten sait sen takaisin?
Pois tieltä. - Älä!
Vain Jumala voi pelastaa meidät
Huhuu?
Edward?
Edward, rouva Hogg sanoi, että sinun pitää tulla.
Edward?
Tämä ei ole hauskaa.
H. JEROME ASIANAJAJA
Edward, olet pahassa pulassa.
Edward?
Edward. Et saa...
Täällä. - Kuka siellä on?
Päästäkää minut ulos!
Koska tahansa nainen nähdään, ja kuka tahansa hänet näkeekään -
yksi on varmaa.
Lapsi kuolee.
Miten pysäytämme hänet? - Emme ehdi. Yritimme.
Hän tappoi kaikki ystäväni. Vain minä jäin.
Tulkaa takaisin. Me lähdemme pois!
Sinä toit hänet takaisin. Sinun syytäsi.
En ole ikinä tarvinnut silmiä metsästykseen.
Ei.
Ystävilläni oli silmät, ja minä itkin.
Ystävilläni oli silmät, ja he kuolivat.
Joyce, et saa olla täällä. Joyce!
Sinun syytäsi. Sinun syytäsi!
Harry!
Tule sisään. - Ajetaan pois.
Mitä tapahtui? - Nopeasti.
"Parahin Nathaniel.
Yritin kertoa sinulle totuuden, mutta olit liian nuori ymmärtääksesi.
Yritin viedä sinut pois, mutta suunnitelmani paljastui.
Nyt en pääse enää lähellesikään.
Minut lähetetään parantolaan.
Jätän kirjeen asianajajalleni herra Jeromelle.
He eivät voi estää sinua saamasta tätä, kun olet vanhempi.
Sinut kasvatettiin siinä uskossa, että Alice Drablow oli äitisi..."
mutta hän ei ole sitä.
Isäsi Charles Drablow teki minut raskaaksi.
Se on totuus. Usko siihen. En luovu sinusta koskaan.
Tule luokseni niin pian kuin voit -
koska olin ja aina olen sinun äitisi.
Jennet Humfrye.
Nathaniel kuoli kaksi päivää myöhemmin.
Hän ei saanut tietää.
Ei saanut tietää, että Jennet oli hänen äitinsä.
Tämä on mielipuolista.
Mutta miksi ottaa riskejä?
Harry vie meidät asemalle... - Riittää.
Jean, meidän on pakko... - Ulos siitä!
Mene! Jos haluat, niin häivy. En halua sinun jäävän tänne.
Ei, en jätä heitä tänne.
Joyce yritti kuristaa itsensä. Sinä myrkytät heidät.
Se oli Jennet. Etkö ymmärrä? Hänet on nähty.
Emme voi lähteä. Lapset on vietävä kellariin. Heti.
Noin. Nopeasti. - Mennään nyt.
Tytöt.
Pysykää kaukana lasista. Olkaa varovaisia.
Kaikki on hyvin.
Kenenkään ei pitäisi kärsiä niin kuin hän.
Miksi tämä vaikuttaa sinuun näin?
Eve?
Minä synnytin lapsen. Pojan.
Olin naimaton.
Olin liian nuori -
joten lapsi vietiin minulta pois.
Minne...
Minne te... Antakaa minun nähdä hänet.
Yritin etsiä häntä, mutta...
Minulle ei kerrottu, missä hän oli.
Ei kerrottu hänen nimeään.
Jonkin ajan kuluttua luovutin.
Päästin hänet menemään. - Eve.
Menneet eivät saa nujertaa meitä.
On niin paljon tehtävää.
On niin monia syitä elää.
Hän tietää. - Hän ei liity tähän mitenkään.
Hän kertoi minulle: "Päästit hänet menemään."
Se oli Alicelle. Jennet syytti Alicea Nathanielin kuolemasta.
Hän pakotti Alicen katsomaan sitä yhä uudelleen.
Tämä ei liity sinuun. - Olet väärässä.
Kuuntele minua, Eve.
Hän haluaa viedä minulta jotain. - Mitä?
Hän haluaa kääntää pojan minua vastaan.
Pysykää yhdessä.
Tule tänne, Edward. Pysy lähellä.
Sytyttimestäni loppui neste.
Löysin tulitikkuja. - Hyvä tyttö.
Noin juuri.
Anna minulle. Minä teen sen.
Hyvä. Sytytetään loputkin.
Missä Joyce on?
Joyce?
Voi ei. Joyce. - Joyce!
Ei, ei, ei!
Ei taas! Ei!
Ei!
On laskuveden aika, joten voin ajaa teidät kylään.
Katsotaan, miten pääsette kotiin.
En palaa sinne. Vie meidät lentokentälle.
Selvä.
Ruby, tämä on sinun. Jätä se. Se kuuluu tänne.
Anna se minulle, Edward.
Kiitos, Alfie.
Tule takaisin, Fraser!
Se ei ole oikea.
Harry.
Harry! - Tämä on harhautuskenttä.
Natsit pommittavat tätä oikean kentän sijaan.
Liikuttelen valoja, jotta näyttäisi siltä kuin koneet nousisivat.
Sytyttelen tulikoreja, jotta näyttäisi, että meihin on osunut.
Olen syötti. - Sanoit, että olet lentäjä.
Olin, mutten voinut enää lentää onnettomuuden jälkeen.
Minut lähetettiin tänne ja alennettiin.
"Selkärangan puutetta", he sanoivat.
Se tarkoittaa, että on virallisesti pelkuri.
Mikset kertonut minulle?
Pidin siitä, miten katselit minua.
Huomaatko?
Siinä se hymy taas on.
Älkää katsoko tuota.
Lähdetään seuraavalla junalla. - Koska?
Huomenaamulla. Täällä olemme turvassa siihen asti.
Mene istumaan.
Oletko sinä tässä?
Olin sellainen kerran.
Neiti? - Niin, Flora.
Tom sanoi, että Edward oli nähnyt aaveen.
Onko se totta?
On. - Ne ovat valheita.
Sellaisia ei olekaan... - Riittää jo.
Hän puhuu totta.
En jaksa enää salaisuuksia.
Antoiko hän tämän sinulle takaisin?
Anteeksi, jos pelästytin sinut, mutta sinun pitää kertoa.
Ole kiltti.
Mitä tuo on?
Tämä ei ole totta. - En halua menettää sinua.
Tämä ei ole totta. - Et saa häntä. Hän ei ole sinun.
Pelästytät lapset.
Hän sytytti tulikorit. Ne eivät sammu.
Pysykää lähellä. - Olkaa hiljaa.
Pidetään toisiamme käsistä. Jos joku irtoaa, kaksi tietää.
Älä ole niin... - Tehkää se!
Hänen ystävillään oli silmät ja he kuolivat.
Sokea ei nähnyt häntä. Sulkekaa silmänne. Jokainen.
Luetaan iltarukous.
Sängyssäni on neljä kulmaa. Neljä enkeliä minua suojaa.
Yksi vartioi, yksi rukoilee, kaksi sieluani suojelee.
Sängyssäni on neljä kulmaa. Neljä enkeliä minua suojaa.
Yksi vartioi, yksi rukoilee, kaksi sieluani suojelee.
Kaikki järjestyy.
Kaikki on hyvin. Älkää katsoko. - Pidelkää kiinni.
Tämä on mielipuolista. - Jean.
Me menetämme järkemme. - Jean!
Tämä on hullua.
Eve.
Edward? Edward!
Odota! Edward!
Edward, minä tässä. Harry.
Kaikki on hyvin.
Edward.
Kaikki on hyvin. Ota minua kädestä.
Edward!
Edward! Ei! Edward!
Eve.
Ota ihan rauhallisesti.
No niin.
Noin.
Missä Edward on?
Olen pahoillani.
Minä yritin.
Minä todella yritin.
Yksi tulikoreista. Olen kauhean pahoillani.
Fraser. Fraser. - Näitkö hänen ruumistaan?
Mitään ei jäänyt jäljelle. - Näitkö ruumista?
Olen pahoillani.
Ei riitä, että hän kuolisi noin. Miksi nainen teki sen?
Mitä? - Se ei riitä rangaistukseksi.
Eve. Mitä...
Ei. - Ei, kuuntele.
Kuuntele minua. - Ei.
Ei. - Eve...
Et olisi voinut tehdä mitään. Se ei ollut sinun syytäsi.
Älä syytä itseäsi.
Nopeasti. Olette olleet tässä karmeassa paikassa liian kauan.
Tulkaa. Nopeasti!
Nouskaa bussiin. Nopeasti.
Eve, minun olisi pitänyt kuunnella sinua.
En ikinä anna itselleni anteeksi.
Hän elää. - Mitä?
He odottavat minua. - Tulkaa.
Ota jeeppi. Nyt.
Eve?
Eve!
Edward?
Äiti.
Missä hän on? Antakaa minun nähdä hänet.
Näyttäkää Edward minulle.
Antakaa minun nähdä hänet.
Ei!
Edward! Ei!
Näe, mitä minä näin. - Ei! Edward!
Tunne, mitä minä tunsin.
Kuole, niin kuin minä kuolin.
Päästä minut ulos! Ei! Päästä minut ulos!
Edward!
Tule takaisin!
Seis! Et saa...
Edward!
Herää, Edward!
Mikset sinä herää?
Edward, sinun pitää taistella häntä vastaan.
Sinun pitää taistella häntä vastaan. Ole kiltti, Edward.
Pahoja unia vastaan taistellaan hyvillä ajatuksilla.
Muistatko, kun äitisi kertoi sen sinulle?
Ei!
Eve!
Ui! Ui!
Harry!
Olen pahoillani.
Hän on poissa.
Oletko valmis? - Olen.
Olet komea. Hyvää syntymäpäivää, Edward.
Nyt voit piirtää lisää.
Mikä on hätänä?
Tuleeko hän takaisin?
Hän on poissa.
Hän eli pahoista tunteistamme, mutta nyt Harry suojelee meitä.
Hän ei voi palata.
Ymmärrätkö? - Joo.
Missä se hymyni on?
Oikein hyvä. - Nyt on sinun vuorosi.
Nyt on aika lähteä.
Suomennos: Scandinavian Text Service 2015